‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫עלינו לפנות למשטרה. הם יכולים לעזור...‬
‫לא, פרידה, אני מתחנן, אל תערבי את המשטרה.‬
‫האנשים שעומדים מאחורי העניין מסוכנים מאוד.‬
‫אני רק צריך שתעזרי לי למצוא את הבן שלי.‬
‫בבקשה. אין לו אף אחד חוץ ממני.‬
‫אני חייב לעזור לו.‬ ‫-טוב.‬
‫בלעדיי...‬ ‫-אני אעזור לך.‬
‫אנחנו נמצא אותו.‬
‫תודה.‬
‫אנחנו נמצא אותו.‬
‫תיכנס.‬
‫שב, בבקשה, חוזה לואיס.‬ ‫-תודה.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-בסדר, תודה.‬
‫עסוקה מאוד.‬
‫ברור. כולנו קיבלנו גזר דין כלשהו.‬
‫כן, אני מניחה שזה נכון.‬
‫נו, טוב. חייבים להמשיך.‬
‫זימנתי אותך כי...‬
‫אני רוצה לבקש ממך טובה.‬
‫תגידי לי את מי להרוג.‬
‫אם רק היית יודע... אבל לא.‬
‫ניתן להם למות בעצמם.‬
‫האם אחיך עדיין עובד‬ ‫ביחידת החקירות במשטרת ריינוסה?‬
‫כמובן. אריאל וגם בן דוד שלי.‬
‫כמו שאמרתי, חצי מהקרובים שלי הם גנבים‬ ‫והחצי השני הם שוטרים.‬
‫אפשר לדמיין איך נראה חג המולד אצלנו.‬
‫תנחשי איזה חצי אוהד את קבוצת קלוב אמריקה?‬
‫תראה, אני זקוקה למידע על ילד שנעדר...‬
‫פבלו מנדוזה.‬
‫תסמכי עליי, דוקטור, אשאל את אחי.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫זה בשביל האישה שמנקה לי את הדירה.‬ ‫היא בת משפחה שלו.‬
‫בני הזוג שטיפלו בילד נרצחו.‬
‫אף אחד לא יודע מה קרה לו.‬
‫אם זה קרה כאן, אחי ידע.‬ ‫-כן, זה קרה כאן.‬
‫אבל... תשמור על דיסקרטיות.‬
‫אסור שאף אחד כאן יגלה.‬
‫זה לא ממש מקצועי.‬
‫כמובן. אל תדאגי, דוקטור. אני לא אדבר.‬
‫תודה רבה. באמת.‬ ‫-תודה לך.‬
‫את תמיד עוזרת לנו מאוד.‬
‫השתתפתי בלוויה של אמא שלי הודות לך.‬
‫את כמו מעיין מים במדבר.‬
‫תודה.‬
‫לא. עכשיו.‬
‫יאללה. בוסינאס.‬
‫קדימה, בן.‬
‫קצת יותר כוח.‬
‫יש לך טלפון.‬ ‫-מי זה?‬
‫מי?‬ ‫-איזו זונה.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫היי, אל תלך, גבר.‬
‫איזה?‬ ‫-מספר 2.‬
‫הלו?‬
‫בוסינאס? זאת אני, לינדה.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה קורה?‬ ‫-היית ממש נחמד אליי, אז...‬
‫תודה.‬
‫ו...‬
‫אני זקוקה לעזרתך.‬
‫תראי, בלונדי, את לא יכולה סתם להתקשר אליי.‬
‫בלי מילה.‬
‫אבא שלי...‬
‫מת.‬
‫ו...‬
‫יש לי שאלה.‬
‫אתה יודע למה חטפו אותי?‬
‫תרדי מזה.‬
‫תראי, אני...‬
‫אבא שלך גנב כסף מטבארס.‬
‫את מבינה?‬
‫אבא שלך בן זונה.‬
‫רע מאוד.‬
‫אל תחטטי.‬
‫זה מסוכן.‬
‫מסוכן.‬
‫מתנה, גבר.‬
‫הוא מדבר עם הגרינגה שהיתה כאן?‬
‫נראה לי שהוא זיין אותה.‬
‫באמת, גבר?‬
‫מזדיין טיפש.‬
‫זה היה עסק מחורבן, ‬
‫אבל נחמד להכיר אותך.‬
‫אני חייב לסיים.‬
‫ביי.‬
‫הלו?‬
‫חרא.‬
‫מה קורה?‬ ‫-כלום.‬
‫מי זאת היתה?‬ ‫-אף אחת.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫מי התקשר אליך?‬
‫הגרינגה המזוינת שהיתה כאן?‬
‫היא רצתה לבדוק מה שלומי, גבר.‬
‫היא דואגת לך? שמעת את זה, גבר?‬
‫היא התקשרה כי היא דואגת לו.‬ ‫היא רצתה לבדוק מה שלום בוסינאס.‬
‫אתה מזיין אותה?‬
‫בחייך. זאת הפעם הראשונה.‬
‫זה קרה פעם אחת?‬ ‫-זאת הפעם הראשונה שהיא מתקשרת.‬
‫בוא הנה, נקבה. בוא הנה, טמבל.‬
‫תקשיב טוב.‬
‫אם אתה לא רוצה שהבוס יגלה‬ ‫שאתה מזיין את הגרינגה שהיתה כאן, ‬
‫אתה צריך לתת לחבר שלי, סילבסטרה, מתנה.‬
‫בסדר, אני אביא אחר כך.‬
‫אל תגיד כלום.‬ ‫-בינתיים.‬
‫אתה יודע למה אני לא אגיד, גבר?‬
‫כי גם לי היתה אובססיה על איזו כלבה.‬
‫אבל אל תהיה טיפש, ילד.‬
‫אתה צריך להבין שעבודה זאת עבודה, גבר.‬
‫אל תתבלבל, גבר.‬
‫בסדר.‬
‫תאונן וזהו, גבר. זה בטוח יותר, נכון?‬
‫ילד טיפש.‬
‫היי, חכה רגע.‬
‫חכה רגע, גבר. מה בקשר אליי?‬ ‫-מה?‬
‫מה זאת אומרת "מה?" תן לי משהו.‬
‫הנה, גבר. אבל אל תגיד כלום.‬
‫מה עם סילבסטרה?‬
‫אני אתן לו.‬
‫ניגבת את התחת עם זה?‬ ‫-אתה לא רוצה את זה?‬
‫מה קורה, גבר? מה אתה עושה עם הכסף הזה?‬
‫מה אתה זומם?‬ ‫-בוסינאס חייב לי כסף.‬
‫איפה העמלה של סנטיטו?‬
‫בחייך, גבר.‬ ‫-זה כסף קטן.‬
‫אני מקבל רק דולרים, אחי.‬ ‫-לך תזדיין.‬
‫איפה הכסף?‬ ‫-מה קורה, חבר'ה?‬
‫המזדיינים מלה אוניון גונבים סחורה מהצריף.‬
‫אני נשבע, גבר. הם...‬ ‫-אין מצב.‬
‫רק רגע, גבר. ראית אותם?‬
‫בוא נכסח להם את הצורה.‬ ‫-תשכח מזה.‬
‫תביא מעדרים. תביא את החרא הזה.‬ ‫-לא.‬
‫מה, לעזאזל?‬ ‫-אנחנו צריכים קודם לספר לסנדק שלך.‬
‫הסנדק שלי עסוק. סנטיטו אחראי. תפתח.‬
‫לא. מה הוא יגיד?‬ ‫-אל תהיה מטומטם.‬
‫אתה סתם נקבה.‬ ‫הבחורים האלה מפחידים אותך, נכון?‬
‫אתה מפחד?‬ ‫-הם יכולים למצוץ לי, גבר.‬
‫תפתח את הדלת.‬ ‫-הסנדק שלך יכעס.‬
‫מה לעזאזל? תפתח אותה!‬
‫מה הסנדק שלי יגיד אם לא נעשה שום דבר?‬
‫תפתח את הדלת המזוינת.‬
‫בחייך, מוארטו.‬ ‫-תן לו לצאת, נקבה.‬
‫בסדר, תזיינו אותם.‬ ‫-תן לו לצאת.‬
‫בוא נרים אותם, נקבה.‬ ‫-תן לי את זה.‬
‫בואו נרים אותם.‬ ‫-חרא.‬
‫התעלית על עצמך.‬
‫אתה רואה כמה הם שמחים?‬ ‫-תן להם הכול.‬
‫תמיד חשבתי שגבר נכשל‬
‫כשהוא עושה טעות ולא רוכש ממנה ניסיון.‬
‫תחשבי על זה, רוקס.‬
‫יש גם גברים ש...‬
‫שיודעים שמשברים הם הזדמנויות, ‬ ‫והם מנצלים אותם עד הסוף.‬
‫מרסיאל. תעצור את כנופיית טבארס.‬ ‫אל תיתן להם לצאת לחצר. מהר.‬
‫בני זונות.‬
‫אתם גמורים, זבלים.‬
‫תפתח, נקבה.‬
‫תפתח, בן זונה.‬
‫אתם לא יכולים לצאת החוצה. תתרחק, חלאה.‬
‫מזדיין מטונף.‬
‫תחזרו לאגף שלכם.‬ ‫-תפתח, נקבה. יאללה.‬
‫מה הסיפור שלך, לעזאזל?‬
‫בסדר, רק רגע. ואם לא נחזור? מה תעשו?‬
‫אני אכסח לכם את הצורה במכות‬ ‫עד שאי אפשר יהיה לזהות אתכם.‬
‫באמת?‬ ‫-אנחנו נקרא לדנטה, בן זונה.‬
‫תתקשר גם לאחותך, זבל.‬
‫לך לקרוא לסנדק שלי. זוז, תביא אותו עכשיו.‬
‫אתם יכולים למצוץ לי, נקבות.‬
‫תמצצו לי, נקבות.‬
‫כן, לעזאזל.‬
‫לחיים.‬
‫היי.‬
‫מה קורה כאן, לעזאזל?‬
‫אסור לאף אחד לצאת.‬ ‫-באמת, זבל? למה לא?‬
‫הוראות מלמעלה.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה נעשה?‬
‫חכו רגע.‬
‫ברגע שהשער ייפתח, נקבה...‬
‫לך תזדיין, נקבה.‬
‫מה קרה?‬
‫למה אתה עושה תנועות מגונות?‬
‫אני זה שצריך לכעוס.‬
‫אף אחד לא התייחס אליי ככה כבר שנים, זבל.‬
‫זמנים קשים.‬
‫אתה מזדקן, מריאנו היקר.‬
‫תשתלט על התקפי הזעם שלך.‬
‫או שאתה רוצה שאעביר אותך לכלא אחר?‬
‫אל תשכח שביכולתי לעשות זאת.‬ ‫-לא תצליח להפחיד אותי, זבל.‬
‫אם אתה רוצה לדבר, ‬
‫בוא נעשה את זה אחד על אחד.‬
‫בסדר. אני אודיע לך. יש לי את המספר שלך.‬
‫פניצ'ה המזדיין.‬
‫תפתח את הדלת.‬
‫היי, חתיך.‬
‫תראה, יש לי את אלה.‬
‫תבחר אחת.‬
‫תראה אותן.‬
‫אני רוצה את זאת.‬
‫בשביל מי זה?‬
‫הבחורה הזאת, פרידה?‬
‫תיקח את זאת במקום.‬
‫היא יפה.‬
‫מזל טוב, מרסיאל.‬
‫התפקיד שלך נעשה מורכב יותר לאחרונה, ‬
‫אבל אתה והבחורים הצטיינתם בתפקידכם היום.‬ ‫המשיכו ככה.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫אם זה היה תלוי בי, ‬ ‫הייתי משתמש באמצעים אחרים.‬
‫לא. זה לא הזמן המתאים.‬
‫ההתפרעות בשבוע שעבר, החקירה...‬ ‫שום דבר כבר לא יפתיע אותי עכשיו.‬
‫אדוני, עם כל הכבוד הראוי, ‬ ‫אפשר להגיד לך מה אני חושב?‬
‫"אני מוכן להקריב את חיי כדי שתוכל‬ ‫להביע את דעתך, גם אם אני מתנגד לה."‬
‫וולטר.‬ ‫-אם כך אביע אותה.‬
‫בבקשה.‬
‫הכול התחרבן כאן בגלל שתי סיבות.‬
‫אחת: טבארס. נתנו לו לצבור יותר מדי כוח.‬
‫שתיים: הבחור החדש, דנטה פארדו.‬
‫ידעתי שהוא יהיה קוץ בתחת ברגע שהוא הגיע.‬
‫הוא נעשה מישהו חשוב כי הוא החליף את פוקה.‬
‫אם תשאל אותי, ‬
‫הייתי נפטר מהחוליה החלשה.‬
‫רעיון טוב. אתה יודע מה?‬
‫תביא את טבארס.‬
‫הגיע הזמן להתחיל‬ ‫לשבור את הביצים בשביל החביתה.‬
‫בשמחה, אדוני.‬
‫תסלח לי.‬
‫מה אתה יכול לראות כאן?‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫מה שהעיניים המזוינות שלי קולטות.‬
‫למה אתם לוקחים את כל זה?‬
‫האידיוטים האלה לוקחים הכול.‬
‫אוכל, סחורה, סמים...‬
‫אנחנו חייבים לסבול את זה.‬
‫ישבתי בכלא הרבה פעמים.‬
‫בתמורה לעשרה פזו יכולתי להשיג מיטה ומזרן.‬
‫אבל אלה לוקחים לעצמם הכול.‬
‫מי שמנהל את העניינים אשם.‬
‫אני לא מתכוון לאלוהים.‬
‫מה אם הייתי אומר לך‬ ‫שנמאס לו מכל זכויות היתר האלה?‬
‫אם תתארגן ותוכיח לו שאתה המנהיג האמיתי, ‬
‫אתה תזכה במקום הזה.‬
‫אבל אתה חייב להנהיג אותם.‬
‫למה אתה חושב שנתתי לך לחלק את החומר הזה?‬
‫תודה, אחי.‬
‫תפגין קצת מרץ.‬
‫אני לא מבינה למה הם לא עושים כלום‬ ‫ביחס למה שכתוב בדוח שלך.‬
‫זאת אומרת, זה הגיוני‬ ‫אם מנהל הכלא מקבל שוחד.‬
‫אין הוכחה, אבל...‬
‫את יודעת איפה אנחנו נמצאות.‬
‫זה יכול להיות גרוע יותר?‬
‫שלום. בוקר טוב.‬
‫היי.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫יש חדש? גופות, רציחות או היעלמויות היום?‬
‫לא.‬ ‫-שום דבר מיוחד.‬
‫בכל זאת יש לנו מספיק חומר בשביל הדוח.‬
‫אתן לכם להמשיך בעבודה.‬ ‫-להתראות.‬
‫אני לא יכול לסבול את ההשפלה הזאת יותר.‬
‫הורית לערוך חיפוש.‬
‫החרמת את הסחורה שלי.‬
‫ועכשיו אסרת עליי לנוע כרצוני.‬
‫מה העניין, זבל?‬
‫מה אתה רוצה, זבל?‬
‫שאני אשב מבלי לעשות כלום?‬
‫לא. מישהו צריך לאכוף את החוקים.‬
‫בן כמה אתה חושב שאני, זבל?‬
‫יש לך משהו נגדי, ‬ ‫אבל אין לך ביצים להגיד את זה.‬
‫רוצה לדעת מה יש לי נגדך?‬
‫טוב.‬
‫פצועים, קטטות, היעלמויות, ‬ ‫מקרי מוות בלתי מוסברים.‬
‫למה? בגלל הכנופייה הטיפשית‬ ‫שאתה לא מצליח להשתלט עליה יותר.‬
‫איך זה נקרא? הכנופייה.‬
‫אבל לא אכפת לך להתעשר, נכון?‬
‫אני נשבע בחיים של אמא שלי...‬
‫שאם תתעסק עם הארגון שלי, ‬ ‫אני אהרוג אותך, בן זונה.‬
‫במקום לכעוס, אתה צריך לתמוך בי.‬
‫אני קורע את התחת כל יום‬ ‫כדי לנקות את הפשלות שלך, זבל.‬
‫תפסיק להתבכיין, זבל.‬
‫אתה רוצה שאני אשב כאן‬ ‫ואעשה גם את העבודה שלך?‬
‫אל תתעסק איתי, פניצ'ה.‬
‫אל תגרום לי לחשוב שאנחנו אויבים, ‬
‫או שיום אחד, ‬ ‫אתה ואני נפגוש את האגרופים אחד של השני.‬
‫קדימה. מתי שתרצה, זבל.‬
‫אבל הפעם לא יהיו סוהרים או תכסיסים.‬
‫בסדר, בלי תכסיסים. מתי שתרצה.‬ ‫אני לא מפחד ממך, בן זונה.‬
‫תגיד מתי ואיפה, נקבה.‬ ‫-אתה קורא לי נקבה?‬
‫לא, אני לא קורא לך נקבה.‬
‫אני קורא לך נקבה מזוינת.‬
‫מצוין, זבל.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫בוחר תאריך, וזה היום, בן זונה.‬
‫היום הוא היום, זבל.‬
‫בוא, נקבה.‬ ‫-בוא.‬
‫אתה הולך להשתין במכנסיים.‬
‫מה הבעיה, נקבה?‬
‫לך תזדיין.‬
‫זה הדוח.‬
‫יש מספיק ראיות‬ ‫בשביל לפטר את מי שעומד בראש המוסד.‬
‫הסחר בסמים, זכויות היתר של אסירים מסוימים.‬
‫הקורבנות בהתפרעות, ‬
‫אי הסדרים בטיפול בכמה מהגופות, ‬
‫והיעלמויות האסירים שמיוחסות לדנטה פארדו.‬
‫חשבתי שזה לא נראה לך הגיוני.‬
‫מה שלא נראה לי הגיוני זאת ההתאהבות שלך.‬ ‫מה קורה?‬
‫האם זה רלוונטי לדוח?‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫אנחנו לא בוחנים את העבודה שלך, ‬ ‫אלא של פניצ'ה.‬
‫תראה.‬
‫אין שום דבר ביני לבין דנטה פארדו.‬
‫וגם לא עם אף אסיר אחר.‬
‫זה ברור?‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫אבל העניין הוא שהוא קשור‬ ‫למקרים שיש בהם אי סדרים רבים.‬
‫כמעט כמו כל דבר כאן.‬
‫כן.‬
‫תקשיבי.‬
‫אני לא רוצה שתיכנסי לצרות‬ ‫בגלל הדוח הזה. בסדר?‬
‫אני פניתי אליך, אבריסטו.‬
‫אני התחלתי עם זה.‬ ‫מישהו צריך לסלול את הדרך.‬
‫זאת המשימה שלי. זה בסדר.‬
‫שכחתי כמה אני אוהב לעבוד איתך.‬
‫תודה.‬ ‫-אני מתכוון לזה.‬
‫גם אני.‬ ‫-ברצינות.‬
‫את... את אמיצה מאוד.‬
‫טוב...‬ ‫-תקשיבי.‬
‫מה?‬ ‫-אני עדיין רוצה לקרוא את הדוקטורט שלך.‬
‫אביא אותו מחר.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-מחר?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫אני מקווה.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫מה קרה?‬ ‫-אבריסטו...‬
‫תנסה לשלוט בעצמך. לך תעמוד שם.‬
‫אל תתבלבל.‬
‫תראה, בוא... נמסור את הדוח לפניצ'ה, ‬
‫ואז נדבר.‬
‫תפסיקו. אתם תיפצעו.‬
‫אבטחה! תגיעו מהר, לעזאזל!‬
‫קדימה.‬
‫הבאת את החברות הקטנות שלך לעזרה, מה?‬
‫תוציאו אותו מכאן. קחו אותו מכאן.‬
‫בן זונה.‬
‫אתה בסדר, אדוני?‬ ‫-כן, אני...‬
‫אני בסדר גמור, תודה לאל.‬ ‫-מה קרה?‬
‫מה זה היה?‬ ‫-כלום.‬
‫קצת פעילות ארובית, דוקטור.‬
‫חיממתי את השרירים. אני שמח שלקחו אותו.‬
‫הייתי עלול להרוג אותו.‬
‫ראיתי הרבה דברים במדינה הזאת, ‬ ‫אבל שום דבר כזה.‬
‫כן. זה אני.‬
‫השיטות שלי נראות אולי קצת חריגות, ‬ ‫אבל זאת הסיבה שהם מכבדים אותי.‬
‫אני מתייחס אליהם כאל שווים.‬
‫אתה רוצה להכניס מכות למנהל הכלא? בבקשה.‬
‫וזה עובד.‬
‫אתה רוצה קצת מים, אדוני?‬ ‫-בבקשה.‬
‫קפה או משהו?‬ ‫-לא, תודה, רוקסי.‬
‫בסדר. מה אפשר לעשות למענכם?‬
‫הנה. זה הדוח שהכנו עבור התובע הכללי.‬
‫מצוין.‬
‫כל כך הרבה עמודים?‬
‫האחרון הוא זה שחשוב.‬
‫בואו נראה.‬
‫ "משרד התובע הכללי..."‬
‫רק רגע, פרידה.‬
‫בשבוע שעבר ניהלנו... שיחה מוזרה. למה?‬
‫כי ראית את הדוח על סנטיטו, ולא הסכמת לו.‬
‫אני מעריץ את קור הרוח שלך.‬ ‫את נלחמת על עמדותייך.‬
‫אבל זה? השקרים האלה? אני מופתע.‬
‫אני לא יודעת למה.‬
‫מעולם לא השלמתי עם אי סדרים.‬
‫בסדר. זה לא עניין גדול.‬
‫יידעתם אותי.‬
‫אחתום על הטופס. יש לכם אותו?‬ ‫-כן.‬
‫אלו הם שקרים. אני רציני.‬
‫הכלא הזה נחשב לאחד מהטובים במדינה.‬
‫שניכם יודעים זאת.‬
‫הקדשתי את חיי למוסד המחורבן הזה, ‬ ‫והרבה מעבר לכך.‬
‫בבקשה.‬
‫תסלח לנו, אדוני.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫תודה.‬
‫בני זונות.‬
‫הכול בסדר? מה קורה?‬
‫בטח. הכול טוב.‬
‫מה? אתה מחפש עוד מתנות בשביל החברים שלך?‬
‫לא.‬
‫זה היה רק בשביל לשלוט בהם.‬ ‫-לך תזדיין.‬
‫זה טוב בשבילכם, לחם ושעשועים. תחשוב על זה.‬
‫נראה אם הסנדק שלי יקנה את זה.‬
‫לחם ושעשועים.‬
‫מה זה? אתה מתחתן?‬
‫זה אמיתי?‬
‫לא, אבל היא של אמא שלי.‬
‫היא חסרת ערך, ‬ ‫אבל אני ממש לא רוצה לאבד אותה.‬
‫כן, בטח. אימהות הן קדושות.‬
‫יודע איפה אפשר להחביא אותה?‬
‫הבעיה היא רק...‬
‫שכולם גנבים כאן, בריון.‬
‫אני יודע, אבל...‬
‫חשבתי שאתה... זאת אומרת...‬
‫היה לכם מקום להחביא את הגרינגה.‬
‫נכון?‬ ‫-טעות. לא, גבר.‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-בטוח?‬
‫אמרתי שלא.‬
‫רגע. יודע מה? אני כן יודע.‬
‫בטח, יש מקום.‬
‫איפה, גבר?‬ ‫-מקום ממש מעולה. בטוח.‬
‫איפה?‬ ‫-כן.‬
‫כן, אתה יכול... אתה יכול לבדוק...‬
‫תבדוק את התחת של סילבסטרה.‬
‫אף אחד לא ימצא אותה שם. בחיים לא.‬
‫בטוח.‬
‫התחת הזה אוהב משחקים.‬ ‫אני מכיר אותו. כן, לעזאזל.‬
‫הוא לא ירגיש שיש בו טבעת.‬
‫דנטל המזוין.‬
‫לחם ושעשועים.‬
‫אתה בעצמך לחם ושעשועים, דנטל המזוין.‬
‫הוא טוב.‬
‫מה החרא הזה, לעזאזל?‬
‫מה?‬
‫אלוהים.‬
‫זה לא ייאמן. אלוהים.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫תודה. יום טוב לך.‬
‫אלכס.‬
‫זהו זה. אני יוצאת.‬
‫סיימת להיום?‬ ‫-תודה.‬
‫כן. ואתה, אדוני?‬
‫"אדוני"? למה "אדוני"?‬
‫סליחה, מה איתך?‬
‫כן. היום היה...‬
‫היום היה יום מוזר.‬
‫כן...‬
‫העניינים כאן נעשו ממש מסובכים בזמן האחרון.‬
‫אבל עדיין יש אור יום.‬
‫כן, לשמחתנו, אנחנו יוצאים מוקדם.‬ ‫-לשמחתנו.‬
‫כן. אז יש לך מכונית?‬
‫את צריכה טרמפ?‬
‫לא. אין צורך. אני תמיד תופסת מונית בחוץ.‬
‫תודה, אלכס. להתראות.‬
‫לא, רגע.‬
‫אני לא אתן לשגרירת תרבות כמוך לקחת מונית.‬
‫שגרירת תרבות?‬ ‫-כן.‬
‫יש לנו בקושי אנציקלופדיה שלמה כאן.‬
‫כל פרט חשוב.‬
‫מה דעתך?‬ ‫-בסדר.‬
‫נלך?‬ ‫-טוב.‬
‫שלום. מה שלומך?‬
‫תטפל בה, ממו. שים לב לצמיגים. תצחצח אותם.‬
‫יאללה, נבלות.‬
‫תתחפפו. מהר.‬
‫תקשיב, זבל.‬
‫מה יש לך נגד סנטיטו?‬
‫הוא זקוק לטיפול שלו.‬
‫מי את? או...?‬ ‫- "מי את..." התחלת לגמגם, זבל?‬
‫חתיכת מזדיין.‬
‫אתה רוצה לדעת מי אני?‬ ‫אני אשתו של מריאנו טבארס.‬
‫עכשיו, בקשר לסנטיטו, ‬ ‫למה אתה לא רוצה להיפגש איתו?‬
‫אני לא מתכוון להגיד אף מילה‬ ‫על המטופלים שלי לצד שלישי.‬
‫לך תזדיין. חתיכת אידיוט.‬
‫אנחנו רק שתיים.‬ ‫-צד שלישי.‬
‫אל תהיה טיפש.‬ ‫-היי.‬
‫תתחילי לקשט את המכונית המזוינת שלו.‬
‫היא ממש מכוערת. תעזרי לחרא הזה.‬
‫המכונית המזוינת שלו שווה לתחת.‬
‫מה את עושה, לעזאזל? תפסיקי.‬ ‫מה לא בסדר איתך?‬
‫אל תדבר אליה ככה.‬ ‫-יפה.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אתה צריך לשמור על הפה שלך סגור‬ ‫בקשר למה שסנטיטו אמר לך על בעלי.‬
‫אתה יודע למה?‬
‫כי אם לא, אנחנו נבוא לכאן‬
‫ונפוצץ אותך לחתיכות, ‬ ‫אותך ואת כל המשפחה שלך.‬
‫לכי להזדיין.‬
‫תשמור על הפה המלוכלך שלך, זבל.‬
‫הבנת אותי?‬
‫אתה יודע מה לעשות?‬
‫תתחיל לטפל בו שוב, תיתן לו תשומת לב, ‬
‫ותגיד דברים נחמדים בשביל לעודד אותו.‬
‫סנטיטו שלי הוא ילד טוב.‬ ‫-כן.‬
‫הוא נחמד מאוד. הוא מתוק. עשינו עסק?‬
‫כן.‬ ‫-הבנת את זה? טוב.‬
‫אם אגלה שהוא מדוכא, אתה לא תחיה הרבה.‬
‫זה ברור?‬ ‫-כן.‬
‫זה ברור?‬ ‫-כן. הבנתי.‬
‫זה ברור, אהבל?‬ ‫-תראי. הוא הפיל את הדברים שלו.‬
‫מסכן אחד. הוא הפיל אותם.‬
‫מסכן שכמותך. הדברים שלו.‬ ‫-תרים אותם.‬
‫תרים אותם.‬ ‫-יאללה.‬
‫אני רוצה להיות ברורה.‬ ‫אני לא רוצה אי הבנות.‬
‫אני אהיה נחמד אליו.‬ ‫-תגיד לו דברים טובים אחרת הוא יהיה מדוכא.‬
‫זה ברור?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, בסדר. העניין סוכם.‬
‫ביי, מתרומם.‬
‫היי.‬
‫תראו אותך.‬
‫אני נראית בסדר, לדעתך? אני נראית טוב?‬
‫מקסימה. ממש יפה. יש לך תוכניות?‬ ‫-אני שמחה.‬
‫טוב, כן. יש לי תוכניות. עשיתי מה שהצעת.‬
‫כיוונתי גבוה.‬
‫כל הכבוד, ילדה.‬ ‫-כן.‬
‫אבל תיזהרי כאן...‬ ‫-דוקטור.‬
‫אלוויריטה.‬
‫אני הולכת.‬ ‫-שיהיה לך יום טוב.‬
‫נווארו.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫הנה סובאקו.‬ ‫-שלום, חוזה לואיס.‬
‫כולו שלך. תיזהר, זבל.‬
‫תודה, מרסיאל. זה בסדר.‬
‫חוזה לואיס הוא בחור טוב.‬
‫כן, זאת בטח הסיבה שהוא כאן.‬
‫את כתבת את זה?‬
‫ובכן, זאת... עבודת הדוקטורט שלי.‬ ‫-אני רואה. זה עבה.‬
‫מזל טוב.‬
‫תודה.‬
‫לפני שאשכח.‬
‫הטלפון של אחי. אפשר?‬
‫תראי, את צריכה להתקשר בסביבות שתיים.‬
‫הוא עסוק מאוד עכשיו עם כמה חקירות.‬ ‫אבל הוא יעזור לך.‬
‫נהדר.‬
‫הוא יוכל להקדיש לך חמש דקות‬ ‫לפני הפסקת הצהריים.‬
‫תודה רבה, חוזה לואיס.‬
‫אני מתכוונת לזה.‬
‫היי, דנטל.‬
‫מה קורה, לעזאזל?‬
‫כבר החבאת את הטבעת?‬
‫כאב לסילבסטרה?‬ ‫-לך תזדיין.‬
‫היי, סנטיטו. סנטי...‬
‫לעזאזל, גבר.‬ ‫-אתה קולט את זה?‬
‫כן? כי אני כן. אתה קולט?‬
‫יש לנו בעיה, דנטה.‬
‫אני מתנהג ממש יפה ושואל, "מה המצב, אחי?"‬
‫אני רוצה להגן עליך.‬
‫אני רוצה לעזור לך, לתמוך בך, ואתה?‬
‫אתה דוחה אותי. בנית חומה מזוינת.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אני מרחם עליך, זבל.‬
‫אני יודע שאתה כועס והכול, ‬ ‫בגלל שאתה אומלל, אבל...‬
‫אפילו פוקה היה פחות פאתטי ממך.‬ ‫-רק רגע.‬
‫תסתובב, גבר. תסתכל עליי.‬
‫תסתכל עליי, גבר.‬ ‫-לך תזדיין.‬
‫סנטיטו.‬
‫אכפת לי ממך, גבר.‬
‫מאוד.‬
‫מה הייתי עושה בלעדיך, גבר?‬
‫אנחנו חברים, גבר.‬ ‫-באמת?‬
‫אתה חבר שלי. אתה ממש מגניב.‬
‫דנטל וסנטיטו, נכון?‬
‫טוב.‬
‫כן, גבר.‬ ‫-הפחדת אותי.‬
‫לא. אל תפחד.‬ ‫-הפחדת אותי.‬
‫אל תדאג, גבר.‬ ‫-מה קורה לך, לעזאזל?‬
‫מה הסיפור שלך, לעזאזל?‬ ‫-אני כאן.‬
‫אתה כאן. אני כאן.‬ ‫-בטוח.‬
‫בטוח.‬ ‫-בטוח.‬
‫מה שאתה צריך, בסדר?‬
‫אני אדבר עם הסנדק שלי על הטבעת. כן.‬
‫זה בסדר. הוא יעזור לך.‬ ‫-כן?‬
‫כן, לעזאזל.‬ ‫-אני מעריך את זה.‬
‫העניין סגור. אתה התותח.‬
‫אתה התותח, נקבה.‬
‫הפחדת אותי.‬
‫היית צריך לראות את הפסיכולוג הקטן הזה.‬ ‫הוא היה כל כך מבוהל.‬
‫טריני טובה בדברים האלה.‬
‫אנחנו צריכים להשתמש בה יותר.‬
‫אז זה בוצע?‬ ‫-ברור.‬
‫מה בקשר אליך?‬
‫סידרת את העניינים עם פניצ'ה?‬
‫אתה יכול לעשות את זה?‬ ‫או שאתה צריך שאני ארכך אותו?‬
‫ובכן, שום דבר עדיין לא רשמי.‬
‫אבל דיברתי עם חורחיטו.‬
‫הוא בחור טוב. שבי.‬
‫אבל הוא פוליטיקאי מזוין.‬
‫את מבינה? הם לוקחים את הכסף שלי, ‬
‫אבל כשמפוצצים להם את הבועה, ‬
‫הם מתרוצצים כמו תרנגולת בלי ראש.‬
‫אבל אל תדאגי, מותק.‬
‫אם הוא לא ישפר את ההתנהגות שלו, ‬ ‫הוא יפגוש את הבוס.‬
‫אני מקווה.‬
‫אטפל בזה בתוך שבוע.‬
‫היא אמרה שהוא שלי, ואני אמרתי, ‬ ‫"איך זה יכול להיות? רק עכשיו הכרנו.‬
‫אני אפילו לא יודע לעשות כביסה, כלבה."‬
‫היא הלכה מבואסת לגמרי.‬ ‫-כן.‬
‫ "התינוק שלך, ואני אקרא לו ג'וניור."‬
‫שלום, מותק.‬
‫היי, קוואו בבית?‬
‫הוא איננו, אבל אני נמצא, מתוקה שלי.‬
‫בואי הנה.‬ ‫-תפסיק לפלרטט. אני יודעת שהוא כאן.‬
‫תיכנסו, גבירותיי.‬
‫היי, חמוד.‬
‫מה קורה?‬ ‫-למה אתה כל כך שמח?‬
‫תראו, מתוקים, יש לנו בקשה ממש פשוטה.‬
‫כמו שאתם יודעים, ‬
‫אם צריך לכסח למישהו את התחת, ‬ ‫אנחנו יודעות את העבודה.‬
‫אתן רק שורטות אנשים.‬
‫רק שורטות?‬
‫יש לנו כלים אחרים, מותק.‬
‫באמת, נשמה?‬
‫תיכנסי.‬ ‫-תודה.‬
‫אני מעריכה גבר שמתנהג כמו ג'נטלמן.‬
‫זה העניין...‬ ‫-רגע, באלין.‬
‫תבדוק שאין אוזניים לכותל.‬
‫לכסח לאנשים את התחת‬ ‫זה לא ממש המומחיות שלנו.‬
‫נכון, בנות?‬ ‫-לא.‬
‫ממש לא.‬
‫אבל אם זה בשביל לעזור למישהו, ‬ ‫אז... אתם יכולים לסמוך עלינו.‬
‫אנחנו רוצות הגנה מכנופיית טבארס.‬
‫הדבר הזה ישמור עלייך.‬
‫אנחנו מחפשות בני ברית.‬
‫בסדר.‬
‫לה אוניון נמצאת כאן בשביל להילחם ולשלוט.‬
‫אנחנו נקרא לכן כשיהיו צרות, נשמה.‬
‫אני שמחה לשמוע.‬
‫אז עשינו עסק, אבאל'ה.‬
‫תשמור על עצמך, חתיך.‬
‫בכיף שלך, נשמה.‬
‫פרידה.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫חרא.‬
‫תתעורר, חתיכת עצלן.‬
‫זה לא מלון כאן, זבל.‬
‫קום.‬ ‫-מה הסיפור? קמתי. מה קרה?‬
‫בזמן שאתה ישן, ‬ ‫דנטה המזוין מחלק את הסחורה שלנו.‬
‫לא, רק רגע.‬
‫לא. זה פשוט רק... רק רגע.‬
‫הוא מתכנן משהו.‬
‫הבן זונה לא הסביר את עצמו. זה הכול.‬
‫כל העניין הוא תכסיס‬
‫כדי שלה אוניון ירגישו קשוחים וכל זה.‬
‫משחק. לחם ושעשועים.‬
‫אנחנו לא נסבול את זה שוב.‬
‫לא, אני יודע. זה בשליטה, סנדק. תסמוך עליי.‬
‫אני מקווה, זבל.‬ ‫-מספיק, סנדק.‬
‫אז מה?‬
‫אתה לא צריך להיפגש עם הפסיכולוג שלך?‬
‫מה? עכשיו אכפת לך? תמיד צחקת עליי בגלל זה.‬
‫נו כבר, לך.‬
‫אם ייגמרו לך הנושאים, ‬
‫תגיד לו שאזוסנה באה להיפגש איתי.‬
‫בסדר.‬
‫ושהיא אמרה שאבא שלך...‬
‫שולח דרישת שלום.‬
‫באמת?‬
‫טוב.‬
‫לא. תפסיק. נו, לך כבר.‬
‫יאללה.‬ ‫-גם אני. אני הולך.‬
‫תיכנס.‬
‫אני בפנים.‬
‫איפה החבר שלך?‬
‫בוא נמשיך לעבוד ביחד, סנטיטו.‬
‫תנחש מה? כבר לא בא לי יותר.‬
‫למה? למה שנמשיך? למה?‬
‫חשבתי על זה, ו...‬
‫אני חושב שדרוש לנו זמן‬ ‫לתקן את מערכת היחסים שלנו.‬
‫עבדנו עליה קשה.‬
‫כן, לעזאזל. אמרתי לך. באמת אמרתי.‬
‫אבל אתה רצית שאמצא פסיכולוג אחר‬ ‫ושטויות כאלה.‬
‫עשית את עצמך מטומטם. למה?‬
‫היו לי ספקות, זה הכול.‬
‫אני איש מקצוע, אבל אני גם אנושי.‬
‫יש קשר בין מטפל למטופל.‬
‫זה מסובך וזה לא חשוב.‬
‫למה אתה מתכוון? זה חשוב. זה מעניין אותי.‬
‫סנטיטו.‬ ‫-קדימה, תדבר. זה מעניין אותי.‬
‫זאת הדינמיקה שאנחנו צריכים לשנות.‬ ‫אנחנו לא יכולים לעבוד ככה.‬
‫בסדר. לא, אני יודע.‬
‫ברור. עכשיו אני מבין. בטח. בסדר.‬
‫ברור. אני מצטער.‬
‫הנה.‬
‫אז? מה קרה לפנים שלך?‬
‫קיבלת מכה? זה כאב?‬
‫לא, זה היה רק...‬ ‫-שלום ואהבה.‬
‫בשביל הכאב. מתנה מסנטיטו.‬
‫רואה?‬ ‫-תשמור את זה.‬
‫זאת מכה קטנה. בוא לא נבזבז את הזמן על זה.‬
‫בוא נדבר עליך. מה שלומך?‬
‫אני יוצא. להתראות בקרוב.‬
‫מה יש לך שם?‬
‫אני פשוט לא מבינה אף אחד מהמסמכים האלה.‬
‫אני מבינה. זה ברור שאבא שלי‬ ‫הכיר את כל האנשים האלה, אבל...‬
‫ידעת משהו על זה? כאילו, ראית פעם משהו?‬
‫מותק, אבא שלך תמיד עשה‬ ‫מה שהיה הכי טוב בשבילך.‬
‫את אולי לא מבינה...‬ ‫-מה לגבי לאזארו?‬
‫הוא היה זה שהציל את חיי. למה הוא לא חזר?‬
‫הוא היה אמור לעשות הרבה דברים שהוא לא עשה.‬
‫אני חושב שהוא אף פעם‬ ‫לא הצליח להתגבר על מות אשתו.‬
‫מה אם האנשים שהרגו את אבא שלי‬ ‫ירצו להרוג גם אותי?‬
‫בסדר. תירגעי.‬
‫תראי, אני יכול לחקור את העניין הזה בשבילך, ‬ ‫אבל אני צריך שתעשי משהו בשבילי.‬
‫אל תדברי על זה עם אף אחד.‬
‫המשטרה בטקסס‬ ‫מושחתת בדיוק כמו המשטרה במקסיקו.‬
‫תצטרכי לסמוך עליי בעניין הזה, בסדר?‬
‫טוב.‬ ‫-תני לי לטפל בעניין הזה בשבילך.‬
‫כמובן.‬
‫צהריים טובים, דוקטור.‬
‫כן?‬
‫אני פשוט... צריך לבקש ממך משהו.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬